The Return of a President
CPH:DOX bringer en overflod af dokumentarfilm til København, og det er helt umuligt at nå at se dem alle på de 11 dage festivalen varer. Jeg har fået set ‘The Return of a President’ (på dansk ‘En præsident vender tilbage?). En, må jeg nok sige, meget personlig dokumentarfilm om Madagaskars demokratisk valgte præsident, Marc Ravalomanana, der efter et brutalt militærkup sendes i eksil i Sydafrika.
Et væsentligt historisk værk
Helt exceptionelt følger to danskere præsidentens kamp for at vende tilbage til sit land og genindføre demokrati. I fem år filmede filminstruktør Lotte Mik-Meyer præsidenten og hans team, heriblandt danske Jens Thorsen, der er en af præsidentens nærmeste rådgivere. Filmen har alene af den grund sin berettigelse som et væsentligt historisk værk. Det er filmens styrke, at Lotte Mik-Meyer med sit kamera kommer så tæt på og får lov til at filme så meget, som hun gør. Jeg har fornemmelsen af, at hun har filmet i over 1000 timer.
En udfordrende dokumentarfilm
![](https://usercontent.one/wp/www.kulturformidleren.dk/wp-content/uploads/2024/05/00FxS8NTKBeAtR_YDny897_micr.jpg?media=1722182844)
For mig, der indrømmet har brugt megen tid på at læse om øens historie, er det svært at blive begejstret over ‘The Return of a President’. Det skyldes flere ting. For det første mangler der en større rammefortælling. Historien om eksilpræsidenten er ikke interessant nok i sig selv. Jeg bliver ikke ført ind i konflikten. Hvad er landets historie? Hvordan er befolkningssammensætningen? Franskmændene får i filmen skyld for meget, men der kradses kun i overfladen. For det andet er Lotte Mik-Meyer lige lovlig involveret i historien, og jeg fornemmer, at eksilpræsidenten manipulerer med hende. Jeg syntes sågar at høre, at hun sender ham et luftkys, inden han kører væk i en af sine store biler.
Filmen fortæller kort, at eksilpræsidenten tidligere brugte sin magt til at favorisere egne virksomheder. Så han er nok ikke helt så uskyldig, som han fremstår. For det tredje er filmen skrabet. Underlægningsmusikken er fersk. Det smukke og fascinerende land bliver formidlet med uskarpe og rystede billeder. Jeg siger ikke, at fokus skal være på æstetikken, men jeg bliver forstyrret af, at filmen ligner en videodagbog. ‘The Return of a President’ ville fungere langt bedre som en videoblog. En spændende rejse, der over fem år ville få meget større opmærksomhed. Ikke mindst gøre det muligt for Lotte Mik-Meyer at crowdfunde produktionen.
En film i filmen
Det er virkelig et rosværdigt arbejde, som Lotte Mik-Meyer har udført. Der er bare det, at der ligger en rigtig god film inde i filmen, som ikke kommer ud. Jeg håber, at den vil blive lavet. Exceptionelt materiale er der nok af.